Narode, želim da upoznate nekoga.
Čekaj... šta je to? -Marsel. Pozdravila bi ga?
Ne bih. -Divan je! Odakle ti?
Moj prijatelj Betel ga je spasao iz neke laboratorije.
Okrutno. Zašto bi roditelji svom detetu dali ime Betel?
Onom majmunu je izrastao Ros na guzi!
Rose, hoće li da živi s tobom, u tvom stanu? -Da.
Tiho je otkako je Kerol otišla, pa... -Zašto ne uzmeš cimera?
Kad dospeš u određene godine, imati cimera je jad...
To je "jad", sanskritski izraz za "super način života".
PR I J A T E LJ I
Večeras izvodim samo novi materijal.
Imam 12 novih pesama o samoubistvu moje majke i jednu o Snešku Beliću.
Počni sa Sneškom Belićem.
Pa, kako je bilo? -Nisam dobio posao.
Kako si mogao da ga ne dobiješ? Lane si bio Božić bata.
Ne znam... neki debeljko spava s direktorom robne kuće.
Čak i nije zabavan. Sve je to po političkoj liniji.
Pa, šta ćeš ti biti? -Njegov pomagač. Kakav šamar.
Znate li šta ćete raditi za Novu godinu?
Šta fali Novoj godini?
Za tebe ništa, ti imaš Paola. Ne očekuje te užasan pritisak.
Očajnička potraga za bilo čime s usnama samo da bi mogao da poljubiš nekoga!
Što sam glasan!
Za tvoju informaciju, Paolo će za ovu Novu godinu biti u Rimu.
Biću jadna koliko i vi ostali. -Samo se ti nadaj.
Smučilo mi se da budem žrtva ovog Dik Klark praznika.
Ove godine bez mladića i devojaka,
samo nas šestoro i večera.
Važi. -Dobro.
Nadao sam se malo većem entuzijazmu.
Fibi, nastupaš.
Dobro.
Dame i gospodo, na zahtev publike, gospođica Fibi Bufe!
Hvala. Zdravo.
Počeću pesmom koja mi mnogo znači u ovo doba godine.
Napravila sam čoveka s očima od uglja i osmehom magičnim.
Kako sam mogla znati da mi je mama mrtva u kuhinji.
Majčin pepeo, čak i trepavice, počiva u maloj žutoj tegli.
Ponekad kad je ciča zima, nos me zagolica.
Izvinite! Bučni momci, podelili biste to sa svima?
Ne, ne bismo.
Ako je toliko važno da raspravljate o tome dok ja sviram,
pretpostavljam da je dovoljno važno da i svi ostali čuju.
Taj će otići kući s opomenom.
Samo sam rekao mom... -Glasnije, molim.
Izvinite.
Samo sam rekao svom drugu da ste vi najlepša žena koju sam u životu video.
A onda je on rekao da je Deril Hana
najlepša žena koju je on video.
Meni se ona dopala u "Splešu", ali ne toliko u "Vol Stritu".
Lutkasta je. -Lutkasta je.
Deril Hana je lepa na konvencionalan način,
a vi zračite delikatnom otmenošću.
Tada ste vi počeli da vičete.
Dobro, napravićemo kratku pauzu.
Mislim da kući neće poneti samo opomenu.
Sedi tu, Marsele.
Fibs, ne mogu da verujem da te još nije poljubio.
Paolo je već do našeg šestog sastanka nadenuo imena obema mojim dojkama.
Jesam li otkrila isuviše? -Malčice.
Dejvid je naučnik, veoma je metodičan.
Meni je to romantično. -I meni.
Gledali ste "Oficira i džentlena"? -Da.
Podseća me na momka s kojim sam gledala taj film.
Sem što je pametniji, nežniji i finiji.
Hoću stalno da budem s njim, danju i noću. I noću i danju.
I u posebnim prilikama.
Samo malo, vidim ja kuda to vodi. Pozvaćeš ga na Novu godinu, zar ne?
Prekršićeš dogovor. Prekršiće dogovor!
Ne, ne, ne... Da, da li bih mogla?
Da, jer sam ja već pozvao Dženis.
To je bila tvoja ideja! -Prsao sam pod pritiskom.
Da, ali Dženis... to je bio najgori raskid u istoriji.
Ne kažem da je pametno, već da sam prsao!
Zdravo. Izvinite što kasnim.
Previše viceva... moram da se rugam Džoiju!
Lepe cipele, a? -Ubićeš me!
Rose, opet se igra mojom kutlačom!
Neće je povrediti. -Zar moraš stalno da ga dovodiš?
Nisam hteo da ga ostavim samog,
jutros smo se prvi put posvađali.
Sigurno zato što radim do kasno.
Ja sam rekao neke stvari koje ne mislim,a on se pokakio.
Ako ćeš da radiš do kasno, mogu ja da ti ga pričuvam.
To bi bilo sjajno! Ali neka misli da si došao zbog njega,
a ne da bi učinio uslugu meni.
U redu. Ali ako pita, neću da lažem.
Ali ta teorija ne može se ispitati,
jer današnji akceleratori nisu ni izbliza toliko jaki
da simuliraju potrebne uslove. -Dobro. Imam jedno pitanje.
Planiraš li ti da me poljubiš, ikada?
To zbilja jeste razložno pitanje.
A odgovor bi bio "da". Da, planiram.
Ali želeo sam da to bude neviđen poljubac,
koji se zbiva u neviđenom trenutku. Jer si u pitanju ti.
Naravno.
Ali vidiš, što duže sam čekao, poljubac je morao da bude sve neviđeniji.
Sada smo stigli do toga da ja moram
da smaknem sve sa stola i bacim te na njega.
A ja nisam od tih što smačinju.
Dejvide, ja mislim da ti jesi od tih.
Ti si smicač zarobljen u telu fizičara.
Zaista? -Sigurna sam u to.
Smakni i baci me.
Sada? -Da, odmah. -Dobro.
Ovo je mnogo skupo.
A ovo sam dobio na poklon.
Sada pospremaš. -Ma šta sad...
Da te bacim ili ćeš da naskočiš? -Naskočiću.
Kaži mi nešto: šta tebi znači izraz "bez momaka i devojaka"?
Izvini, u redu? I Čendler i Fibi imaju nekoga.
Pozvala sam Zabavnog Boba. -Tvog bivšeg dečka? -Da.
Poznaješ li više Zabavnih Bobija?
Slučajno poznajem Zabavnog Boba.
Izvoli. -Nema mesta za mleko!
Eto, sada ima.
Na naše veče bez parova troje vas će ga imati.
Četvoro. -Četvoro?
Petoro. -Petoro.
Izvini. Paolo stiže ranijim letom.
A ja sam upoznao jednu strašnu žensku u radnji.
Šta jedan Elf tu može?
Znači, samo ja ću biti sam kada čas kucne?
Biće velika žurka, niko neće znati ko je s kime.
To mi sada nikako nije trebalo!
Šta ti je? -Marsel.
Stalno me ignoriše. Stalno ide naokolo i vuče ruke.
Čudno. Pre neko veče sam se silno zabavio s njim.
Stvarno? -Igrali smo se, gledali televiziju.
Ono žongliranje je zadivljujuće.
Kakvo žongliranje?
Loptama od čarapa. Zar ga to nisi ti naučio? -Ne.
Nije to bilo ništa naročito. Samo lopte od čarapa. I dinja.
Fibi! Zdravo! -Zdravo, Makse. Poznaješ li sve?
Ne. Jesi li videla Dejvida? -Ne. Nije dolazio.
Ako ga vidiš, kaži mu da se pakuje. Idemo u Minsk.
Minsk? -Minsk. To je u Rusiji.
Znam gde je Minsk.
Dobili smo stipendiju. tri godine, svi troškovi plaćeni.
Pa, kada polazite? -Prvog januara.
Šta ćeš ti ovde? -Maks mi je rekao za Minsk.
Čestitam! Tako uzbudljivo!
Bilo bi još uzbudljivije kad bismo išli. -Ne idete? Zašto?
Kaži joj, Dejvide.
"Neću u Minsk da radim s Lipsonom, Jamagučijem i Flenkom.
A, ne. Hoću da ostanem ovde sa svojom devojkom!"
Dobro, dosta je bilo. Hvala ti, Makse.
Pa, stvarno ne ideš? -Ne znam šta ću.
Odluči ti. -Ne radi to. -Molim te.
Ne! -Ali, molim te. -Ne mogu ja da odlučim.
Molim te, samo... -Dobro.
Ostani. -Da ostanem? -Ostani.
Postaješ odličan u tome!
To su bile Maksove stvari.
Volim ovo s artičokama!
Nemoj mi reći šta je unutra, od sutra sam na dijeti.
Sećaš se Dženis? -Zdravo. -Živo.
Zdravo, ja sam Sendi. -Sendi, zdravo! Uđi.
Dovela si decu? -Da. To nije problem?
Žurka!
To neće ući ovamo!
"To"? Tako pozdravljaš goste na zabavi? Da te pitam nešto.
Da sam došao s novom devojkom, ne bi bila dobrodošla?
Tvoja nova devojka mi ne bi piškila po stočiću za kafu.
Njemu je bilo najneprijatnije!
A skupio je hrabrost da dođe ovamo kao da ništa nije bilo.
U redu, u redu. Samo ga drži podalje od mene.
Hvala. Hajde, Marsele.
Da se družimo?
Dobro, vidimo se kasnije.
Gospode! Dobro si, Rejčel? Gde je Paolo?
U Rimu. Kreten je zakasnio na avion.
A onda je tebi eksplodiralo lice? -Ne.
Na aerodromu sam ulazila u taksi kad je ta žena,
ta plava gromada sa notesom počela da viče na mene,
kako je to njen taksi! Onda je počela da me vuče za kosu!
Dunula sam u pištaljku protiv napadača,
pojavila su se još tri taksija!
Kad sam htela da uđem u taksi, oborila me je,
udarila sam glavom o ivičnjak i posekla usnu na pištaljku!
Svi se lepo zabavljaju?
Jedu li moj umak?
Kada sam te prošle nedelje videla u robnoj kući,
po prvi put sam u mislima skinula jednog Elfa.
Baš... pokvareno. -Da.
Zdravo, deco!
Vidi samo. Ne kažem da čitavo veče treba da provede sa mnom,
ali neka mi se barem javi.
A, tu si! Pobegao si mi!
Ali ti si me našla. -Slikaj nas, Rose.
Smešak, vi ste u "Dženisinoj kameri".
Ubij me, ubij me odmah.
Evo Zabavnog Bobija!
Izvini što kasnim, deda mi je umro pre dva sata.
Slobodna mesta u avionu imaju tek za sutra, pa sam došao.
Zabavni Bobi, kako je?
Ko je umro?
Kovčeg će biti otvoren, barem ću moći opet da ga vidim.
Razviću ovu i napisati "pomireni" sjajnim slovima!
Dobro, Dženis, dosta je bilo!
Kada sam te pozvao na ovu zabavu, nisam pod obavezno mislio da se mi...
O, ne!
Žao mi je što si me pogrešno shvatila. -O, Bože!
Slušaj me, Čendlere!
Jednom će ti to biti poslednja šansa sa mnom!
Daj mi to!
Zdravo, Makse! -Joko.
Rešio sam da idem u Minsk bez tebe.
Neće biti isto, ali ipak će biti Minsk. Srećna Nova godina!
Dobro si? -Jesam.
Ideš u Minsk. -Ne idem. -Ideš, nego šta.
Mesto ti je u Minsku. Ne možeš ostati ovde samo zbog mene.
Mogu. Jer, ako odem, moraću da raskinem s tobom.
A to ne mogu. -Možeš.
Kaži: "Fibi, volim te, ali meni je moj posao život
i zato to moram odmah da uradim."
A ja kažem: "Tvoj posao? Kako možeš to da kažeš?"
A onda ti kažeš: "To me razdire,
ali nemam izbora. Zar ne možeš to da shvatiš?"
A ja kažem: "Ne, ne mogu!"
Izvini. A onda me ti zagrliš... zagrli me.
Izvini.
Onda mi kažeš da me voliš i da me nikada nećeš zaboraviti.
Nikada te neću zaboraviti.
Onda kažeš da je skoro ponoć i da moraš da ideš
jer ne bi da započneš Novu godinu sa mnom ako ne možeš tako i da je završiš.
Nedostajaćeš mi, naučniče.
Ovo je Dik Klark, uživo s Tajms skvera.
Nalazimo se doslovno u snežnoj oluji konfeta.
Eto, deco.
Onda me je paun ujeo.
Molim te, poljubi me u ponoć!
Video si Sendi? -Ne znam kako ovo da ti kažem,
ali eno je u Monikinoj sobi, s Maksom, onim naučnikom.
Nisam znao kako da ti kažem.
Sad će! -Molim?
Sad će!
Za dvadeset sekundi biće ponoć.
A radosni trenutak samo što nije.
Izgleda da je ono "bez parova" uspelo.
Svi izgledaju presrećno. Grozno. -Nisu svi srećni. Bobi?
Četiri, tri, dva...
Jedan! Srećna Nova godina!
Primetio bih nešto. Znam da nisam genije za matematiku,
ali verujem da ovde ima tri devojke i tri momka.
Nešto mi nije do ljubljenja. -Ja ne mogu da se ljubim.
Znači, ja treba sa svima da se ljubim? -Ne, ne.
Ne možeš da se ljubiš s Rosom, brat ti je.
Savršeno. Znači, svi će da se ljube sem mene.
Neka me neko poljubi.
Neka me neko poljubi, ponoć je! Neka me neko poljubi, ponoć je!
Dobro!
Eto!
Toliko sam želeo da ovo uspe. Ja se još uvek trudim.
Menjam mu pelene, bištim ga. Ali on se samo pretvara.
Teško je prihvatiti da ti neko ne uzvraća ljubav.
Mislim da mi je ona kučka slomila zub.